Ph.d.-undersøgelse er god nok
Vi træffer ikke hurtige belsutrninger på et halvløst grundlag, skriver uddannelses- og forskningsminister Ulla Tørnæs i et svar til Replik af Jens Chr. Djurhuus og Kristjar Skajaa.
![Foto: Kim Vadskær.](/_next/image?url=https%3A%2F%2Fcontent.ugeskriftet.dk%2Fsites%2Fdefault%2Ffiles%2Farticle%2F2016-04%2Fullatrns_5.jpg&w=3840&q=75)
Vi træffer ikke hurtige belsutrninger på et halvløst grundlag, skriver uddannelses- og forskningsminister Ulla Tørnæs i et svar til Replik af Jens Chr. Djurhuus og Kristjar Skajaa.
Kristjar Skajaa og Jens Chr. Djurhuus fra Aarhus Universitet stiller sig i Ugeskrift for Læger (2016;178:686-7) kritiske over for en undersøgelse, som mit ministerium har igangsat. Undersøgelsen sigter på at belyse den lægefaglige ph.d.-uddannelses betydning for den jobfunktion, som lægerne senere kommer ud i.
Undersøgelsen er et element i et større analysearbejde. Et arbejde, der er sat i gang for at se på effekterne af det øgede ph.d.-optag, som betyder, at vi over en årrække har fordoblet vores tilgang til ph.d.-uddannelsen, særligt på naturvidenskab, teknisk videnskab og sundhedsvidenskab som følge af en bred politisk aftale. Aftalen udløb af arbejdet i Globaliseringsrådet i 2006, som vi i Venstre stod bag som en del af den daværende VK-regering. Baggrunden for aftalen var, at Danmarks produktion af ph.d. var lav, når vi sammenlignede os med andre lande. Vi mente, det var vigtigt at investere i forskning og udvikling igennem ph.d.-uddannelse. Det mener jeg stadig.
Nu er der så gået ti år, siden vi traf beslutning om at udmønte midler til det øgede ph.d.-optag, og de ph.d.'er, der har været en del af det øgede optag, træder i disse år ud på arbejdsmarkedet. Derfor er det rettidig omhu at se nærmere på effekten af de samfundsinvesteringer, vi har foretaget. Det er ikke billigt at uddanne en ph.d., så vi skal sikre os, at de bruger de kompetencer, de har opnået i ph.d.-uddannelsen.
Det sundhedsfaglige område tegner sig for omkring 30 procent af den årlige tilgang til ph.d. Heraf udgør de medicinske ph.d.'er en betragtelig andel. I mine øjne berettiger det til, at vi ser nærmere på området.
Men der er ikke tale om, at vi vil træffe hurtige beslutninger på et halvløst grundlag. Vi skal skue ud over landskabet og se, hvilke tendenser der tegner sig. Det drejer sig blandt andet om, hvordan det går ph.d.'erne. Bruger de deres kompetencer fra ph.d.-uddannelsen? Hvordan oplever de ph.d.-studerende kvaliteten af uddannelsen, og hvad er deres karriereplaner? Disse spørgsmål skal vores omfattende analysearbejde bl.a. se på. Når analysegrundlaget er på plads, vil vi træffe beslutning om, hvad der skal ske fremadrettet på området.
Jeg ser i den forbindelse meget frem til at se resultaterne af analysearbejdet, ligesom jeg ser frem til en god dialog med sektoren og interessenter om fremtidens ph.d.-uddannelse.